Tidigare på Continuum...
Jag gav dig fel Alec.
Hon verkar ha ändrat åsikt.
Alec har skapat en ny produkt. Han kallar den Halo.
Han tog minneschipset från döda mig för att få det att funka.
Det tog dig årtionden att uppfinna den.
Den 20-årige du kanske inte är i stånd att förstå helheten.
Jag växte upp i den här vackra staden.
Om mindre än 30 år har allt gått åt helvete på grund av er.
Vi kan fortfarande slåss för det vi tror på.
- Jag vet inte vad det är längre. - Sonya, rör dig inte.
- Skjut! - Jag tar det här.
- Du har ingen rätt att döma mig. - Jag har all rätt.
Jag förklarar dig skyldig.
Tonkin.
Jag fick ditt meddelande.
Vi har ett kort tillfälle.
Tillträde till plattformen är begränsat.
Den sista rekognosceringstruppen klarade sig inte.
Abbotsford-killarna är taggade och åkallar Jesus.
Jag går in med en stor styrka den här gången.
Vi gör ingen rekognosering. Det är allt eller inget.
Det är dags för Ave Maria.
Vår uppdragstid är minus tre klick.
Fan!
Vem är den olycklige saten?
Åh...
Okej.
- Du skrev upp dig på listan. - Det var en lång lista.
- Kan du uppdraget? - Rensa och skjut, bränn tidsresenärer,
oskadliggöra fanatikerna, stabilisera intrångsplatsen,
salt från Guds räddade jord... sir.
Resenärens spår låter oss fälla alla dominobrickor.
Jag har en kontaktperson som kommer att hjälpa dig.
Om det blir för knivigt så vill jag att du använder den här.
- Det stod inte i uppdraget. - Ja.
Ave Maria har nu en Ave Maria.
Problem?
Jag vill att du tar mitt guld, Marcelus.
Det är storsint av dig, Tonkin.
Du vet att tre av mina fortfarande är i livet, eller hur?
Ja, det är enda anledningen.
- Om det funkar, kanske allt slutar. - Det slutar aldrig.
Det är samma skit, fast annorlunda.
Ja.
Han kommer och tar farväl i egen hög person.
Sir?
Jag visste inte att jag kunde vilja ha så lite så mycket.
Du vet väl att det är nu som allt går åt helvete?
Hur då?
Det går ett par veckor, man jämför historier, saker kommer fram,
kulturella skillnader, oförenliga tidslinjer...
- Jag jobbade åt en halvgalen krigsherre. - Jag jobbade åt storebror.
Sam...
För första gången på länge så känns han närmare.
Men det känns som om jag hör hemma här.
Sam... tillhör en dröm som jag hade.
Och det lustiga är,
att trots att Liber8 försökte förstöra allt som ledde till honom,
så känns han fortfarande som en möjlighet.
Även om du inte kan åka tillbaka?
Jag sa inte att det var logiskt.
Jag har ett bisarrt perspektiv
som ingen nånsin kan förstå förutom du.
Det är som om vi är två sidor av ett argument.
Det genialiska är att inte argumentera.
Jag har varit så försiktig.
- En liten munsbit här, en munsbit där. - Munsbit.
Jag har gått genom Turkiet, Caymanöarna och 17 anonyma proxyservrar.
Långsamt, droppe för droppe. Bara så att det räcker. Vi har så det räcker.
Prata nördspråk, det gör mig upphetsad.
Vi har så det räcker för att ta oss till nästa vägpunkt.
Det var på tiden.
Vi har med mig att göra.
Att ta det långsamt är det enda sättet.
Låt mig ta oss härifrån, och sen...
Sen tar jag över och ingen kommer nånsin att se oss igen.
Hur går det där ordspråket?
- Gör upp planer, ödet skrattar. - Du menar Gud?
Tidsresor har gett mig avsmak för relig...
Gå!
Är du träffad?
- Är du? - Nej.
- Gud hörde dig nog och är arg. - Det där var inte Gud.
Alecs vägar är inte lika outgrundliga.
Du vet vad vi måste göra nu.
Henry Ford sa att det inte finns några stora problem.
Det finns bara en massa små problem.
I våra liv förblir de små problemen i venerna
i hjärtat och i lungorna inte små särskilt länge.
Idag finns Halo i Nordamerika och 15 andra länder,
men det här handlar inte om en produktlansering.
Det handlar om att omvärdera hur vi tänker på tek... teknik.
Fan!
Inspirerande tal.
Pirons aktier sjönk precis med 30 poäng,
och du är en slagpåse för alla ekonominyhetskanaler i världen.
- Jag vet. - Du får en enda chans.
En chans.
Föreställ dig att det inte är nån där.
- Förutom de tusentals som är där. - Just det. Och vilka är de?
De stod i kö, smet från arbetet och skolkade från skolan för att se dig.
Du.
Är nåt på tok?
Det vore trevligt om du sa nåt
som fick mig att må bättre istället för sämre.
- Meddelandet har levererats. - Dödsfall?
Oklart. Jag gillar inte att vidarebefordra hemliga meddelanden
- så här. Det är inte mitt jobb. - Det är visst ditt jobb.
Jaså?
Carlos?
Jag är lite jäktad. Vad vill du?
Jag är här för att prata om mr Sadler.
Alec? Vad är det med honom?
Han vill ha lite fler poliser vid sitt inledningsanförande.
Han känner sig lite nervös.
Förut talade Alec för sig själv.
Mycket har förändrats.
Jag är bara en kugge i maskineriet nu.
Jag får inte spela schackmästare längre.
Det betvivlar jag.
Fler poliser. Kan jag räkna med dig?
Om han vill ha säkerhetsvakter borde han anlita några.
Saker och ting har förändrats. Pirons initiativ granskas.
- Men du gillar fortfarande pengarna. - Ursäkta?
Pengarna... som fortsätter att rulla in till den här avdelningen.
Vill ni inte ha dem längre?
Gör inte det här till nåt otrevligt, Kellog.
Det är inte min stil.
Om det hjälper, så se det som en personlig tjänst.
Han vet att om han eliminerar mig så banar det väg för att hans...
...din framtid inträffar. Det är det han strävar efter.
- Men jag är här. - Allt är fortfarande möjligt.
När jag kom till din tidslinje skapade jag din framtid.
Men den andra jag kan fortfarande förhindra det.
Det börjar bli komplicerat.
Om jag måste spekulera
så innebär det att Piron/SadTech styr i flera årtionden
och inför en ny era av total övervakning och kontroll.
Piron återuppbygger redan antimaterialabbet.
Den andra du utforskar fortfarande delar av tidsmaskinen.
- Han har kommit ganska långt. - Men han har inte en hel sfär.
Det är inte helt sant.
Jag har hjälpt honom, typ.
- Hjälpt? Hur då? - Jo, den...
...klyftan som saknades fick hans hjärna att få spel,
så vi samarbetade och satte ihop en Frankenstein-liknande grej och...
Den borde funka, kanske. Den kommer att funka.
Ja, det kommer den.
Paranoida Alec, med tidsmaskinen.
Inte bra.
Och med Kellog vid sin sida.
Vi behöver en strategi. Och vi behöver hjälp.
Det är där du kommer in.
Vi har stängt.
- Så står det inte på skylten. - Stängt för dig.
Vi vill inte ha bråk.
Jag hoppas att det är jätteviktigt.
Vad det här än är, så är jag med.
Det här kan jag definitivt arbeta med.
Rör ingenting.
Vem säger att jag måste röra det?
Gör oss inte besvikna, beskyddare.
Vad gör vi nu?
Du hade rätt angående mig.
Till och med Sonya, första gången vi träffades, visste vad jag vet nu.
Jag sov.
Jag har slagits åt fel sida under lång tid,
men nu är jag vaken.
Det betyder inte att jag överser med era metoder.
Det betyder inte att vi är vänner eller bundsförvanter,
men det betyder att vi vill förändra vår framtid innan den inträffar.
Det är en strid som jag kan ställa mig bakom.
Det är en strid som är värd att offra sig för.
Och det är ett arv som jag vill lämna till dem som efterträder oss.
Nu sätter vi igång.
Du är 20 år gammal.
Du startade ditt första teknikföretag för drygt ett år sedan.
Jag sysslade lite med det tidigare i en lada.
En lada?
Och du jobbade i en elektronikbutik för knappt ett år sen.
Ja. Det funkade inte.
Förstår du vart jag vill komma?
Du ärvde ett privatägt företag som är ett av Fortune 500,
och som har ett revolutionerande partnerskap med polisen.
Det initiativet har verkligen betalat sig.
Vi avlägsnade en korrumperad borgmästare och hotet från Liber8.
Jack Dillon spelade en stor roll i det.
Vi hoppas att han återhämtar sig.
Poängen är att du kom från ingenstans.
Och nu, om ryktena stämmer, så blir du nästa Steve Jobs i morgon.
Var sjutton kom du ifrån?
Vem är Alec Sadler, pojk-vd:n?
För det första
är jag en kille som hoppas att den beskrivningen försvinner.
Mitt jobb är att drömma, Diana.
Låt oss hoppas att den drömmen blir sann.
Mer med Alec Sadler på Firing Point.
Vad tycker du?
Det är otroligt oroande att titta på det här.
Hur vet vi om vi lyckas?
Jag har fyren som jag tog med mig.
Vad är det med den?
Fyren skickar en signal som markerar att en tidpunkt
är en kritisk förändringspunkt.
Mina order var att ställa fyren så att åtgärder kunde tas
för att påverka det ögonblicket i historien
och förhindra att nån annan gör samma sak.
- Vilka sorters åtgärder? - Det sa de aldrig.
Det enda sättet för oss att veta
om vi ändrade historien är om jag aktiverar fyren och inget händer.
Ni kommer att ha förhindrat er framtid och min framtid.
Vi får leva våra liv.
Vi förbinder oss till den här tiden och till den här platsen.
Vi förbinder oss till den här nya historien.
Imorgon lanserar Alec Halo.
Det förändrar allting framåt.
Vi kommer bara att ha en chans.
- Vi borde gå igenom det en gång till. - Vi kommer att göra vår del.
- Se till så att du är där. - Hon har rätt. Vi går igenom det igen.
Du är en bra karl, Carlos. Det har du alltid varit.
Jag får inte välja sida, Kellog.
Jag tjänar allmänhetens tilltro.
Om det är det jag gör här,
så måste jag veta att du vill samma sak.
Jag kunde inte ha sagt det bättre själv.
Jag måste höra dig säga det.
Om jag bestämde skulle Piron/Sadtech ge dig och polisen fria händer.
- Klarar ni det? - Oroa dig inte över oss, Kellog.
Vi förstår hur allvarlig situationen är.
Lyft på locken!
Fortsätt framåt.
Stopp. Visa mig.
- Jag är inne. - Uppfattat.
Det är klart.
Sinnesfrid.
Den infinner sig när du vet att de runt omkring dig tar hand om dig,
t.ex. din husläkare, din terapeut, din personliga tränare,
din dietist, din sjukgymnast
din kiropraktor och hela ditt hälsoteam.
Men vem har råd med all den specialvården? Du har det.
Här är Halo, ditt hälso- och livsstilsorakel.
Medicinsk övervakning och sjukdomsskydd i realtid finns nu tillgängligt.
Så här ser sinnesfrid ut.
Piron/Sadtech är oerhört stolta över att presentera den visionär
som gjorde fantasin om Halo till verklighet.
Alec Sadler!
Det fanns en gång en pojke som bodde på en bondgård.
Den pojken hade en dröm som ingen trodde på.
Han ville göra nåt väsentligt.
Skapa en bättre morgondag och troget tjäna folket.
Jag är den pojken och Halo är den drömmen.
Otroligt.
Idag är hela världen din dator.
Du behöver bara ha tillgång till den. Halo är alltid med dig.
Den tittar och lyssnar alltid på dig och världen runtomkring dig.
- Halo drivs inte av ett batteri. - Nu sätter... vi... igång.
Du behöver inte ladda det.
Halo drivs av dig. Bokstavligen talat.
Halo är en lögn.
En boja som har utformats för att förslava alla som bär det.
Stäng av! Ta bort det omedelbart!
Din mest privata information kontrolleras av bolag.
Halo kommer att inleda en framtid där frihet utlovas via teknik.
Men den tekniken kommer att beröva oss alla den friheten.
- De kommer att kunna kontrollera... - Jag är på plats.
Jag ber om ursäkt för det där.
En gång i tiden fanns det eld,
och jag är säker på att nån grottman sa "dålig idé".
Henry Ford sa...
Ta ut honom härifrån. Gå!
Södra balkongen.
Sadler är i säkerhet, östra hissen.
- Snabbt. - Är du träffad?
Nej, jag tror inte det.
- Vad händer nu? - Vi tar med mr Sadler till Piron,
inväntar vidare instruktioner från polisen...
Vad är det där?
Herregud!
Du där! Stopp! Upp med händerna!
Maya Hartwell, du är häktad för mordförsök på Alec Sadler.
Tre stycken? Allvarligt?
Vi har en gripit en misstänkt.
Täck området härifrån till bilarna.
Om de försöker en gång till, så blir det här. Öppna dörrarna.
Fan! Skicka hit ambulanspersonal.
- Alec?! - Vad är det som händer?
Liber8, men jag tror att vi skrämde bort dem.
- Du borde låta dig undersökas. - Jag håller med.
Nej, jag mår bra. Jag vill bara härifrån.
Ni hörde vad han sa. Ta med honom till Piron och lås in honom.
- Tack. - Jag gör bara mitt jobb.
Du begår ett stort misstag.
Jag kunde säga samma sak till dig.
- Vad? - Halo.
- Travis har rätt. - Travis har rätt?
Hör du vad du säger?
- Du? - Jag.
Faran är över.
Vänta här.
- Vakten får söka igenom kontoret. - Nej, det behövs inte.
Det här är det säkraste stället i staden just nu.
Jag skulle behöva vara ifred och ta in allt det här.
Naturligtvis. Ursäkta att jag överreagerar.
Du måste fortfarande vara i chocktillstånd.
Säg till om du behöver nåt.
- Okej, Jag är inne. - Bra. Koppla in den.
Okej, det är gjort.
Jag har tillträde och kan ta över säkerhetssystemet.
Jag stänger av yttre kommunikation, alarm och lås.
Klockan tickar.
Lucas, koppla mig till henne.
- Vad är det? - Jag hittar inte tidsmaskinen.
Fortsätt leta.
Om du inte hittar sfären... förstör antimaterialabbet.
Börja gå.
Du begår ett stor misstag, Kiera.
Gör du det här, så kommer du aldrig hem till din framtid. Din familj.
- Inser du det? - Jag räknar med det.
- Kom, din skitstövel. - Jag ska göra dig arbetslös.
Ska du göra mig arbetslös?
Vet du vad? Gör det.
- Det här är som en kidnappning. - Nej, det är kidnappning.
Tror du att ni kan byta ut mig utan att nån märker det?
Tror du att nån kommer att tro på vad du och jag vet?
Jag vet att du skickade legoknektar för att skrämma den andra du,
och jag vet att du blundade för
vad som är rätt för att få ut Halo till massorna.
Har du nåt att säga i ditt försvar?
Jacqueline.
Det kallas RFID-chips, precis som det folk har för husdjur.
Stor motåtgärd i Latinamerika.
Det drar ner på kostnaderna för kidnappning och lösen.
Det funkar, eller hur?
Var är Brad?
Han sa att han hade nåt att göra.
- Jag tror att de har Emily. - Hur är det möjligt?
Hon skulle hålla sig utom synhåll.
- Hej! - Alec är borta.
Vad?
Hans säkerhetsvakt dök upp. Jag hade inget val.
Han är på väg tillbaka till Piron.
Var skulle jag gömma den?
Bingo!
Är du tillbaka?
Jag börjar verkligen bli trött på ditt nylle.
Alec?
Stäng ner hela stället.
Lucas? Jag behöver en utgång. Snabbt.
- Du har väckt slottet. - Ja, jag vet det.
Hur kommer jag ut härifrån?
Jag ledsagar dig.
Lucas, hur länge måste jag vänta här?
- Inte länge. De är nära. - Vilka är nära?
- De kommer. - Säg åt dem att skynda sig.
- Ge tillbaka den. - Ta inte ett enda steg till.
Jag varnar dig.
Tror du att jag tänker låta dig sabba allt som jag har jobbat för?
- Jag ville aldrig ha det här. - Vi vet båda två att det är lögn.
Vi vet om vårt öde.
Tror du att jag tänker ge upp, att jag tänker låta dig vara med henne?
Hon kommer att dö innan jag låter er vara lyckliga.
Och jag ska se till så att du är där och ser det hända igen.
Och du kan resa i tiden om och om igen
för att rädda henne, och jag ska
se till så att hon dör i dina armar om och om igen.
Den här tidslinjen är inte stor nog för oss båda.
Där är vi helt överens.
Kom!
- Vakta entrén. - Polisen, då?
De kommer inte.
Så hela "jag bråkar inte med dig, bråka inte med mig"-grejen...
Nu är det gjort, eller hur?
Jag har sett framtiden, Alec, och du finns inte med i den.
- Fixar du det här? - Ja.
Jag vinner, Alec, för jag vill ha det mer.
Fan!
Din framtid dör med mig.
Nej.
Nej, det är inte sant, Kiera.
Det han sa, det finns inget sätt att veta det.
Du!
Det är jag.
Till och med i buren, så visste jag att du skulle hämta mig.
Jag... jag valde dig.
Jag valde dig för jag tror på en bättre framtid än min.
En som jag vet att du kommer att bygga.
Jag är ledsen.
Vad tänker du göra med...
Jag antar att cirkeln är sluten.
Sträck fram armen.
Ingen kommer att veta nåt.
Vi måste åka.
Du kommer inte.
Det här är mitt företag nu.
Det är dags att jag gör nåt bra med min födslorätt.
Säg åt Emily att jag är ledsen. Jag måste stanna.
När du träffar henne, säg att jag kommer att hitta henne.
Jag vet att du kommer att göra det rätta.
Alec?
Det var nära ögat.
De lyckades sinka oss, men vi kommer att stå som vinnare.
Vi har jobb framför oss.
Vad hände med Alec?
Juridiskt sett, är det bäst att jag inte berättar det.
Är det så här det kommer att vara nu?
- Vad menar du? - Det här förhållandet.
- Jag är polischef Gordon och du är... - Jag kan den här.
- Trodde jag. - Glöm det!
- Emily sitter i häktet. - Nu börjas det.
- Jag ska se vad jag kan göra. - Tack.
Vad händer med Liber8?
Det är komplicerat.
Jag kan arbeta med det här.
Garza?
Är det vad jag tror att det är?
De ville uppenbarligen att ingen annan skulle använda den.
- Den är skrot nu. - Bra.
Nu flyttar vi in.
Jag trodde att jag skulle hitta dig här.
Alec Sadler är död.
Din framtid kan inte inträffa.
Ordningen har återställts.
Det vill jag tro.
Och ha tilltro som hjälper mig ett tag.
Så småningom kommer jag att tvivla på om jag gjorde allt jag kunde.
Vill du inte veta?
Naturligtvis.
Men jag behöver inga bevis.
Det är inte meningen att vi ska veta, inte säkert...
...och jag tror att det är det som är poängen.
Den här kommer att sända en signal.
Om ingen hör den, så händer inget.
Och om nån hör den?
Då misslyckades vi.
Och det tror jag att båda två vill veta.
Du gjorde det.
Nej... vi gjorde det.
Två Alec går in... en Alec går ut.
- Grattis! - Tack.
Jag hoppas att det inte ändrar nåt mellan oss.
Säkerhetsvakt till chefskontoret, omedelbart.
Du måste dessvärre gå.
Vore det inte en bra idé om jag stannade ett tag?
Jag kan hjälpa dig, lära dig hur stället fungerar.
Jag är inte här för att arbeta för företaget. Jag ska riva ner det.
Säkerhetsvakt, eskortera mr Kellog
ut ur byggnaden och ta alla hans säkerhetskort.
Jag har inte berättat det för honom än.
Har inte berättat vadå?
Vänta utanför är ni snälla.
De senaste veckorna har jag fått den andra Alec
att skriva under dokument och utfärda policyförändringar
som, helt enkelt, utesluter honom, och nu du,
ur det här bolagets dagliga verksamhet
och sätter mig i chefsstolen.
Jacqueline har varit till stor hjälp.
Ditt beteende började bli bekymmersamt
för de av oss som vill se företaget lyckas.
Det är vad alla här vill.
Jag är ledsen att du blev inblandad.
Jag har inget emot dig, i och för sig.
Okej, nu blir bra.
Skjutsa hem honom.
Du får ett schyst avgångsvederlag, och vi kan prata senare
om att du kan komma och jobba åt mig, på en lägre nivå förstås.
Okej.
Hej då.
Jag undrar om framtiden håller.
Det är väl fint att undra?
Ja, det är det.
Det har börjat.
Fan!
Vad gör vi nu?
Springer!